Откога те търся само.
Помниш ли ме? Спасих ти живота онзи ден.
- Да. - Искам да те запозная с някого.
Лорейн?
Келвин!
Искам да те запозная с моя добър приятел Джордж Макфлай..
За мен е истинско удоволствие да се запозная с вас.
- Как е главата ти? - Ами, добре. Нищо й няма.
Така се разтревожих за теб, след като избяга онази вечер.
Добре ли си?
- Съжалявам, трябва да вървя. - Хайде!
Нали е голям сладур!
- Док, тя дори не го погледна. - Работата е по-сериозна, отколкото си мислех.
Очевидно майка ти е емоционално обвързана с теб, а не с баща ти.
Чакай, чакай.
Да не искаш да кажеш, че майка ми си пада по мен?
- Именно. - Работата стана дебела.
Пак с това "дебелеене".
Такива ли са нещата в бъдещето? Да не се е променила гравитацията?
Тези двамата могат да се сближат, само ако бъдат насаме.
Затова трябва да им уредиш...
... нещо като социален...
- Нещо като среща ли? - Точно така!
Откъде да знам как се свалят през 50-те??
Те са твои родители. Трябва да ги познаваш.
Какви са общите им интереси? Какво обичат да правят заедно??
Нищо.
Виж, предстои някакъв ритмичен церемониален ритуал!
Да! "Магия на морското дъно". Те трябва да отидат на тази забава.
- Там са се целунали за първи път. - Добре, хлапе.
Лепваш се за баща си и го завеждаш право на забавата.
Джордж, приятелю...
... помниш ли онова момиче, с което те запознах? Лорейн?
Какво пишеш?
Разказчета.
Научно-фантастични разкази за посетители от...
... които идват на Земята от други планети.
А стига бе! Не знаех, че някога си имал въображение.
- Я дай да прочета нещо. - Не, не!
На никой не давам да ги чете.
- Защо не?
Ами ако не ги харесат и ми кажат, че не са добри??
Сигурно на теб ти е трудно да го проумееш.
Не, изобщо.
Както и да е, Джордж. Що се отнася до Лорейн...
Тя много те харесва.
Каза ми, че би искала да я поканиш...
... на "Магия на морското дъно".
- Сериозно? - Да.
Трябва само да я поканиш.
Още сега... в сладкарницата?
Ами ако ми каже не"? Как ще понеса такъв отказ?
А и сигурно би предпочела да иде с някой друг.
- С кого?
Биф.
- Стига, де! - Махни се!
Искаш го. Знаеш, че го искаш.
Знаеш, че искаш да ти го дам.
Затвори си мръсната уста! Аз не съм такова момиче!
А може и да си, но още да не го знаеш!
Разкарай си израстъците от мен!
Чу какво ти каза! Каза да си махнеш из...
...растъците.
Ако обичаш.
Теб какво те засяга, бе пикльо?
Боя ли си търсиш?
Понеже си нов тук, ти прощавам...
... за днес.
А сега защо не се направиш...
...че си тръгваш?
- Джордж!
Защо непрекъснато ме преследваш?
Джордж, ако не поканиш Лорейн на тази забава,
ще съжалявам цял живот за това. - Не мога.
Ще пропусна любимото си фантастично предаване.
Но Лорейн иска да отиде с теб!
Дай й шанс!
Просто не съм готов да поканя Лорейн на забавата...
... и нито ти, нито който и да e друг на тази планета...
... щe ме накара да реша друго.
Фантастика ли?
Кой си ти?
Млъкни, Землянино!
Казвам се Дарт Вейдър!
Аз съм извънземен от планетата Вулкан.
Марти!
- Марти! Марти! - Джордж, приятелю.
Нямаше те на училище. Къде се губиш цял ден?
Успах се. Помагай!
Трябва да поканя Лорейн, но не знам как.
Добре, само се стегни. Тя е ей там, в кафенето.
Боже! Как го...?
Защо размисли, Джордж?
Снощи при мен дойде Дарт Вейдър от планетата Вулкан...
... каза, че ако не поканя Лорейн, ще ми изпепели мозъка.
Ти да не вземеш да разкажеш на някого за това?
- Не, няма. - Добре, ето я там, Джордж.
Просто влез вътре и я покани.
Но аз не знам какво да й кажа. Просто й кажи нещо.
Каквото се сетиш. Първото, което ти дойде на ум.
Нищо не ми хрумва.
Господи! Как въобще съм се родил?
- Какво, какво? - Нищо, нищо.
Кажи й, че съдбата ви е събрала,
че е най-красивото момиче на света...
Момичетата харесват тия неща.
- Какво правиш? - Записвам си. Звучи много добре.
- Да, добре. Ще успееш. - Да.
Лу, дай ми едно мляко.
С шоколад.
- Лорейн.
Съдбата ни...
... събра заедно.
Какво?
Ами, исках да кажа, че...
Чакай малко. Не се ли познаваме отнякъде?
- Да.
Да. Аз съм Джордж Макфлай.
Твоята сватба...
Тоест...
... твоята съдба.
- Хей, Макфлай!
Аз казах ли ти повече да не идваш тук?
Сега ще си платиш.
Колко пари имаш?
- Ти колко искаш, Биф?
Добре, сополанко.
- Сега ще те... - Я, Биф, к`во е това?
Това е Келвин Клайн! Господи, невероятен е!
Хей, хлапе, чакай малко!
Ще ти го върна после.
Ти го счупи!
- Върни се!
Я го скивай!
- Хванете го!
- В колата! Хайде!
На какво се е качил? - На дъска с колелца.
Той е истинска мечта!
- Давай, давай! - Къде е колата
Ще го смачкам!
Мамка му!
Благодаря ти, малкия.
Ще го спипам аз това копеленце!
- Откъде е? - Къде живее?
Не знам...
... но ще разбера.
Господи!
Откриха ме! Не знам как, но ме откриха.
Спасявай се, Марти!
Господи!
Откриха ме! Не знам как, но ме откриха.
Спасявай се, Марти!
Док?
Здравей, Марти. Не чух да влизаш.
Това видео устройство е направо изумително!
Слушай, Док... Не ти казах всичко...
... за онази вечер. - Никой не трябва да знае съдбата си.
- Док, не разбираш... - Напротив.
Знам достатъчно за бъдещето си...
и съдбата си... точно като теб.
Да, прав си.
Нека ти покажа плана си.
Извини ме за недодялания модел.
Нямах време да го направя в мащаб и да го боядисам.
- Добър е. - О, благодаря ти!
Ще свържем с високоволтов кабел часовниковата кула...
... надолу по улицата до тези два стълба.
Ще монтираме върху колата този гръмоотвод...
... свързан директно с кондензатора на енергия.
В точно изчисления момент...
... ти ще тръгнеш от края на улицата...
... право към кабела и ще ускориш до 88 мили в час.
Според листовката, точно в 10:04 вечерта в събота...
... мълнията ще удари кулата и ще захрани кабела...
... тогава контактната кука ще се допре до проводника...
... изпращайки 1.21 гигавата към кондензатора на енергия...
... и ще те върне в 1985-та.
Сега виж това. Ти засили колата и я пусни.
Аз ще имитирам мълнията.
Готови...
Постави!
Пускай!
- Вдъхна ми сериозна доза оптимизъм, Док.
Не се тревожи, аз имам грижа за мълнията. Ти се погрижи за татенцето си.
Между другото...
... какво стана днес? Той покани ли я?
Май че да. - А тя какво каза?
Майка ти е! Проследила те е! Да покрием машината на времето!
Здравей, Кел... Марти.
- Лорейн.
Как ме намери?
Проследих те.
Това е моят Док... Моят чичо...
... Док Браун.
- Здравейте.
Марти, сигурно ще ти се стори малко прибързано...
... но се чудех...
... дали не искаш да ме поканиш...
... на танцовата забава в събота?
Никой...
Никой ли не те е поканил?
- Не.
Още не.
Ами Джордж? - Джордж Макфлай ли?
Той е симпатичен, но...
Ами...
Мисля, че един мъж трябва да бъде силен...
... за да може да защити себе си...
... и жената, която обича.
Нали?
Да.
Все още не разбирам,
как ще отида на забавата с нея...
... след като тя ще ходи с теб?
Джордж, тя всъщност иска да отиде с теб.
Просто още не го знае.
И ние ще й покажем, че ти, Джордж, си истински боец.
Мъж, който може да се защити. С когото тя ще е в безопастност.
Да, но не съм се бил нито веднъж през живота си.
Ще трябва да се биеш, баща ми...
... баш, баш там е номера.
Ти ще я спасиш, нали?
Да си преговорим плана. Къде трябва да си в 8:55?
- На танцовата забава.
А аз къде ще бъда? - В колата с нея.
Правилно. Около 9:00, тя много ще ми се разсърди.
Защо да ти се сърди?
Защото добрите момичета се сърдят, когато момчетата ги използват
Искаш да кажеш, че я опипваш... - Не, не, Джордж.
Всичко е постановка
Значи, вървиш си в 9:00 по паркинга
и ни виждаш да се боричкаме в колата.
Тогава идваш до колата, отваряш вратата и казваш...
Репликата, Джордж!
Хей, ти! Махни си мръсните ръце от нея!
- Трябва ли да ругая? - Определено.
По дяволите, Джордж, ругай!
Така. После се приближаваш и ме прасваш по корема.
Аз съм вън от играта.
Двамата с Лорейн заживявате щастливо за вечни времена.
Звучи толкова просто.
Само... да не бях толкова уплашен.
Няма от какво да се страхуваш. Трябва ти малко самоувереност.
Да знаеш, че ако не си вярваш...
... нищо няма да постигнеш.
Днес времето ще бъде ясно
с разкъсана облачност...
рано привечер с лек ветрец.
Сигурен ли си за бурята?
Какво ти разбират метеоролозите? Да не говорим за бъдещето.
Марти, ще ми е тъжно, след като си заминеш.
Ти промени живота ми. Придаде му смисъл.
Сега вече знам, че ще доживея до 1985-та.
Че ще успея с това!
Ще мога да пътувам във времето!
Ще ми е трудно да изчакам цели 30 години...
... за да се видим отново след последните няколко дни.
Много ще ми липсваш, Марти.
И ти ще ми липсваш много.
- Док, относно бъдещето... - Не, Марти!
Информацията за бъдещето е изключително опасна за мен.
Дори намеренията да са добри, последствията могат да бъдат ужасни.
Каквото трябва, нека го науча в естествения ход на времето.
Скъпи, д-р Браун,
през нощта, в която ще се върна...
... ти ще бъдеш...
... застрелян от терористи.
Моля те, направи нужното, за да избегнеш този ужасен инцидент.
Твой приятел...
... Марти.
Добър вечер, д-р Браун. Какво ще правите с кабел а?
О, просто метеорологичен експеримент.
- А това какво е? - Не! Не пипайте!
Това е свръхчувствителна апаратура.
Имате ли разрешително за нея? - Разбира се, че имам.
Момент, моля. Ей сега ще го намеря.
Имаш ли нещо против...
... да паркираме за малко?
Страхотна идея. Обичам паркирани коли.
Марти, аз съм почти на 18. Била съм в паркирани коли.
Какво?
Изглеждаш неспокоен. Има ли нещо?
Не!
Не.
Лорейн, какво правиш?
Свих го от барчето на старата.
Не трябва да пиеш.
- Защо не? - Защото....
Може да съжаляваш по-късно.
Марти, не бъди такъв сухар!
Всички важни хора пият.
Господи, и пушиш?!
Започваш да звучиш като майка ми.
Ще направим кратка пауза, но после ще продължим...
... затова, никой да не си тръгва.
Марти? Защо си така притеснен?
Лорейн...
... случвало ли ти се е...
... някога да знаеш, че трябва да постъпиш по определен начин...
... но не знаеш как ще ти се отрази това?
Искаш да кажеш, като на първа среща?
Ами, нещо такова.
Мисля, че те разбирам напълно.
- Наистина ли?
Знаеш ли аз какво правя в такива случаи?
Какво? - Не се притеснявам.
Нещо не е наред.
Не знам какво точно...
... но когато те целунах, сякаш целувах...
... брат си.
Сигурно ти звучи безсмислено?
Повярвай ми...
... доста смислено ми звучи.
Някой идва.
Платих 300 кинта, за да ми изчистят колата, копеленце...
... сега ще ти ги измъкна от задника.
Дръжте го.
Пусни го, Биф! Ти си пиян!
Я виж ти какво имало тук!
Не, ще останеш с мен. Хайде, Лорейн.
Пусни ме! - Остави я!
Закарайте го отзад! Идвам веднага.
Просто вземи каквото искаш. Хайде!
Хайде, няма да ми светите.
- Хей, да го оставим тук. - Да!
Това е, задето ми развали прическата.
Вие какво правите в моята кола?
Чупката, грозник, това не те засяга!
На кого викаш "грозник", бе кълвач?
- Хей, момчета...
... ние нямаме нищо общо с расизма?
- Върви при майка си, хлапе.
- Биф! - Побързай, Биф!
- Измъкнете ме оттук!
Реджиналд, къде са ти ключовете?
- Ключовете са в багажника!
Я повтори? - Казах, че са тук вътре.
Пусни ме!
- Хайде, де!
Хей ти, махни си проклетите ръце от...
Сигурно си сбъркал колата, Макфлай.
Джордж, помогни ми! Моля те!
Макфлай, просто се обърни кръгом и дим да те няма.
Моля те, Джордж! - Глух ли си, Макфлай?
Затвори вратата и чупка!
Не, Биф! Остави я на мира!
Добре, Макфлай.
Щом си го просиш...
... ще си го получиш.
Биф, спри!
Ще му счупиш ръката!
- Биф, не!
Реджиналд, помогни ми
По дяволите, порязах си ръката!
- Тия чии са? - Мои.
Много ви благодаря.
Ще му счупиш ръката!
Биф, моля те... Пусни го!
Пусни го! Пусни го!
Добре ли си?
Кой е този?
- Джордж Макфлай.
Това ли е Джордж Макфлай?!
Извинете.
Бурята!
Момчета, трябва да се върнете и да свирите.
Братче, виж ръката на Марвин.
Без него не можем да свирим.
Марвин, трябва да свириш.
Трябва да се целунат на дансинга. Без музика няма да танцуват,
няма да се целунат, няма да се влюбят и тогава ме няма и мен!
Братле, край на танците, освен ако ти не свириш на китара?
Тази песен е за всички влюбени тук.
Джордж, няма ли да ме целунеш?
Ами, не знам...
Изчезвай, Макфлай, мой ред е!
Добре ли си, момче?
Не мога да свиря!
Джордж!
Джордж.
Извинете!
Братче, добре беше. Да изкараме още една.
Не, трябва да вървя.
Хайде, братче, да направим нещо по-печено.
По-печено ли?
Добре.
И така...
Това е един стар хит, но...
Стар е там, откъдето идвам.
Момчета, основата е блус.
Следвайте схемата и се опитвайте да не изоставате.
Джордж, чух, че си проснал Биф. Само така!
Джордж, мислил ли си да станеш президент на класа?
Чък! Марвин се обажда!
Братовчет ти, Марвин Бери.
Нали търсеше нещо по-свежо?
Слушай това!
Май още не сте готови за това...
... но децата ви ще си паднат.
Лорейн.
Марти, музиката ти беше много интересна.
Да.
Не се сърди, но Джордж ме помоли да ме изпрати до вкъщи.
Страхотно! Добре! Имам предчувствие за вас двамата.
И аз го имам.
Аз трябва да вървя, но...
... всичко беше доста поучително за мен.
- Ще те видя ли някога отново?
Гарантирам ти го.
Марти, искам да ти благодаря за добрия съвет.
Няма да го забравя.
Да, Джордж.
Е, желая ви късмет.
О, и още нещо.
Ако някога имате деца...
... и ако едно от тях, осем годишно момче...
... без да иска подпали килима в гостната...
... не му се карайте много.
Добре.
Марти... Какво хубаво име!
По дяволите! Къде е това хлапе?
По дяволите!
- Закъсняваш! Нямаш ли представа за времето?
Трябваше да се преоблека.
Как да се върна с онзи костюм?
Моят старец се разписа. Получи се.
Той просна Биф с един удар.
Не знаех, че е способен на това. Не се беше опъвал на Биф досега.
- Нито веднъж? - Не, защо? Какво има?
Нищо.
Да ти нагласим координатите.
- Това е точното време, в което си изчезнал.
Ще те върнем в същия миг.
Все едно, че въобще не си тръгвал.
Очертах бяла линия на края на улицата.
Оттам ще стартираш.
Изчислих точното разстояние...
... отчитайки времето за ускорение...
... и съпротивата на вятъра до мига, в който мълнията ще удари...
... остават точно 7 минути и 22 секунди.
Звънне ли, настъпи газта!
Добре.
Ами, като че ли... това е всичко.
Благодаря. - Аз ти благодаря.
Ще се видим след 30 години.
Надявам се!
Не се притеснявай!
Закачиш ли се за проводника...
... със скорост точно 88 мили в час...
... когато падне мълнията...
... всичко ще бъде наред.
- Какво има вътре? - Ще разбереш след 30 години.
Нещо за бъдещето, нали?
- Информация за бъдещето - Чакай малко!
Предупредих те! Последствията
могат да бъдат катастрофални!
Док, по-добре поеми риска!
- Живота ти зависи от това! - Не!
Отказвам да поема такава отговорност!
Тогава ще ти го кажа направо!
Велики Боже!
Хвани кабела. Аз ще ти хвърля въжето.
- Добре! Държа го!
Док!
- Хайде, давай! - Добре! Тегли нагоре!
Тегли!
Док!
Трябва да ти кажа за бъдещето!
- Какво? - Трябва да ти кажа за бъдещето!
Какво?
В нощта, когато ще се върна, теб те...
Док!
Върви!
- Не, Док! - Погледни часовника!
Имаш по-малко от 4 минути!
Моля те, побързай!
По дяволите, Док! Защо трябваше да късаш писмото?
Само да имах още малко време...
Я чакай малко... Имам време, колкото си искам.
Нали съм в машина на времето. Ще се върна по-рано да го предупредя.
Десет минути ще ми стигнат.
Темпоралният кръг е затворен.
Кондензаторът работи,
двигателят също...
Не, не, не...
Хайде! Хайде! Не този път...
- Хайде!
Ето... Ето... Сега! Хайде!
Моля те! Моля те! Хайде!!
Док!
Откачено пиянде-шофьор!
Добре! Фред!
Изглеждаш добре! Всичко изглежда добре!
Един и двадесет и четири.
Още имам време. Идвам, Док!
Не! Не отново!
Хайде! Хайде!
Либийците!
Не!
Копелета!
Върви!
- Док! Док!
Не!
Ти си жив?
Бронирана жилетка!
Как се сети?
Аз така и не успях да те предупредя...
Ами всички приказки за прецакването на бъдещето...?
... пространствено-времевия континиум?
Е, помислих си... Какво пък толкова!
- Колко напред смяташ да отидеш?
Около 30 години. Хубава, кръгла цифра.
- Огледай се за мен, щом стигнеш?
Тогава ще съм на 47.
- Непременно.
И се пази.
- Ти също.
Чао, Айни.
- И внимавай на излизане. Има изненади.
Добре.
Какъв кошмар!
- Ако ме търси Пол, кажи му, че ще работя до късно в бутика.
Линда, не съм ти секретар...
... някой си Грег или Крег се обади преди малко.
- Кой точно от двамата? - Как да ти помня всичките гаджета?
Какво е това, бе?
- Закуска.
Ти пак ли си спал с дрехите??
Да. Аз...
Какво си облякъл, Дейв?
Марти...
... обикновенно отивам в офиса с костюм.
- Ти добре ли си? - Да.
- Искам реванш. - Реванш?
- Защо? Да не си играла нечестно? - Не.
- Здравейте. - Добро утро.
Мамо! Татко!
- Да не си удари главата?
Ама вие изглеждате страхотно! Мамо, колко си отслабнала!
Благодаря ти, Марти. Джордж!
Добро утро, поспаланко.
- Добро утро, деца. Добро утро.
- Марти, за малко да забравя. Дженифър Паркър те търси.
Толкова я харесвам, Марти. Такова мило момиче!
Тази вечер не трябваше ли да излизате заедно?
Какво, мамо?
Няма ли да ходиш на езерото? От две седмици го планираш.
Мамо, явно сме говорили, но как да отида?
Нали колата е потрошена.
- Потрошена? - Потрошена ли?
Кога е станало това?
Сигурен съм, че е наред. - Защ